- Titta här. - Sakta ner, Sigge!
Lärde du dig det här tricket på flygskolan?
- Flygskolan? - Har du inte tagit flyglektioner?
- Jag tog en snabbkurs. - Och det säger han nu.
- Störtdyk! - Häftigt!
Titta där!
Där är fyndplatsen. Sa de vad de hittade?
Ja, en hemlig kammare.
Finns Collie Babas och de 40 tjuvarnas skatt där?
Efter det här vågar jag inte hoppas.
Vi går ner för landning.
Ställ ryggstöden i upprätt läge.
Se till att få planet i upprätt läge.
Vänligen dröj kvar i era stolar tills planet står helt stilla.
Landningsställen utfällda.
Titta vad du gjorde med de gamla ruinerna.
Det hade varit värre om de varit nya.
Skynda dig, herr von Anka. Vi har hittat något.
Vid min säckpipa! En gravyr av Collie Baba.
Den här skattkistan kan ha tillhört den främste tjuven genom tiderna.
Låt oss se efter.
Stal han kläder?
Bara gamla dräkter.
Jag har letat i 40 år, och så hittar jag Collie Babas smutstvätt.
Men lådan är i alla fall snygg, farbror Joakim.
Det finns något i den här fickan.
Collie Babas sigill.
Det är en karta.
Kanske fyndplatsen inte är så hopplös.
Just det, Merlock. En skattkarta ritad av Collie Baba själv.
Äntligen, efter alla dessa sekler, blir lampan min igen.
Du blir starkare än lokomotiv, kvickare än snabb tjur.
Du skuttar över alla hus på en gång.
Och du kommer att få din belöning för ditt tvivelaktiga bistånd.
Menar du det? Min egen hög med pengar?
Ge hit den nu.
- Vilken då? - Kartan. Ge hit den.
Kartan? Just den där kartan? Här? Nu?
Du stal den inte.
För mycket folk. Bara en Dijon. Men titta vad jag stal.
Flera plånböcker, det här fina fickuret, tråd, nötgodis med ägg
och två biljetter åt dig till fetaostfestivalen, herre.
Vill du kanske ha tråden?
Såg du åtminstone vart kartan pekar?
Ja, herre. Mot mitten av öknen.
- Där sanden bränner som het kebab. - Jag har genomsökt varenda vrå.
Den här gången låter jag kanske Joakim stå för letandet.
Smart drag, herre. Låt hans hjärna koka i solen.
Och du ska göra honom sällskap som hans guide.
Men jag har så känslig hy. Och min hjärna kokar upp så fort.
Men vad nytta gör en hjärna om man är guide?
Jösses, herr von Anka. En flygtur hade varit lugnare.
Enligt kartan borde Collie Babas grotta ligga precis här,
vid foten av Skurkberget.
Jag ser inget, farbror Joakim, inte ens en hägring.
Vi kanske tog fel väg vid sanddynen.
Kan du inte rida en kamel utan att haverera den?
Det är inte mitt fel. Humpty råkade ramla.
Han måste ha snubblat på stenen.
- Aj, min fossing. - Den ser ut som en pytteliten pyramid.
Den är större än den ser ut.
- Jag undrar vad som finns inuti. - Det finns bara ett sätt.
Sätt i gång och gräv.
Läser jag hieroglyferna rätt, så har vi hittat ingången.
Titta på det här.
Nåväl, då går vi in.
- Jag först. - Var så god.
Kamelerna känner sig ensamma.
- Tror du att vi får se en mumie? - Min mamma väntar.
Det är dags för en tupplur.
Håll dig till mig, Anki. Vi vet inte vilka faror som lurar.
Det verkar ofarligt.
Vad har du gjort?
Det är en av Collie Babas fällor.
Vad har Gröngölingarnas handbok att säga om fällor?
Den säger att man ska vara klar i kulan.
- Tur att jag tog med mig några. - Där är en till.
- Den kunde ha fällt mig. - Håll ut facklan framför oss, guide.
Fortsätt framåt, Dijon.
Kanske något av barnen vill bära facklan?
Se upp!
Var inte rädda.
Dijon ska fixa fällan.
Hajar ni?
Finns det en läkare i pyramiden?
Se upp i backen!
- Kickstarta mitt hjärta! - Skatten!
- Försten till rubinerna. - Titta på de där klimparna.
Kom igen!
Titta vad mycket guld!
Collie Baba, din rackare. Äntligen har jag hittat den.
Titta på den här.
- Vilken fröjd för ögat. - Och för munnen.
- Pengarna, rubinerna, diamanterna. - Lampan.
- Nyp mig, jag är i himlen! - Jag fångar den.
- Sumobrottande skorpioner. - Ingen fara. Vi är säkra här uppe.
Vad då? Jag har inte rört något.
Jag är oskyldig som en liten killing.
- Hämta hit säckarna. - Säckarna?
Ska ske. Jag gör allt du ber mig om.
Var tänker du förvara hela den här skatten?
Jag behåller inte allt, Tjatte. De flesta föremålen går till museer.
- Det där låter inte som farbror Joakim. - Det ger mig en kraftig skattelättnad.
Men det gör det där.
Titta. En tekanna.
En gammal oljelampa. Knappt värd att ta.
Kan jag få den? Den passar till min teservis.
- Nja... - Den här är också söt.
Hör här, raring. Säg inte att farbror Joakim aldrig gav dig något.
Tack.
- Det där är den sista. - Tror du att du kan bära den så där?
Nix problemix.
Tappa den inte.
- Tack. - Jag klarar det.
Hjälp!
Låt mig hjälpa till.
- Vem är den där killen? - Bara ännu en guide.
- Låt mig lysa upp vägen för er. - Här ligger det en ökenråtta begraven.
Eländiga tjuvar! Jag har ägnat mitt liv åt att söka den där skatten.
Stackars dåre. Synd att du inte får leva och se vilken skatt du hittade.
Farväl.
Hans priser var alldeles för bra för att stämma.
Vad ska vi göra?
- Kapa repen, pojkar. - Skynda er.
Bort med dig!
Dags att leka sköldpadda.
Framåt, åhej!
Bakåt, åhej!
Om du inte slutar krascha slänger jag av dig.
Hör ni något?
Snabbt, låt oss vända på den och göra en båt.
Låt mig täta läckan!
Kom igen!
Den är här, herre. Vänta tills du får se den. Du blir glad så du bubblar.
Nå? Var är den?
- Jag inte förstår. Den måste vara här. - Du har väl den?
- Var är lampan? - De måste ha den.
De där lumpna tjuvarna. Och så rara barn.
Vart är världen på väg?
Du lät dem ta den ifrån dig, din ynkliga ficktjuv.
Ingen fara. Jag skaffar tillbaka den. Det kan du lita på. Här kommer jag.
Tätt i hälarna.
Vänta inte. Dijon är på väg.
Jag vill gärna veta vart det bär hän.
- Det tror jag knappast. - Vi är i knipa!
Antingen stiger vattnet, eller så sjunker taket.
Vilket lopp!
Det vill jag gärna göra om, nu när jag vet att man överlever det.
Alla är åtminstone oskadda.
Tala för dig själv. Jag förlorade just århundradets skatt.
Här. Du kan få tillbaka den om det känns bättre så.
Det ordnar sig. Det tog mig 40 år att hitta den där skatten
och jag tänker ta tillbaka den, även om det tar 40 år till.
Var är alla?
- De har försvunnit. - Men hur?
Med hjälp av lampan, dumskalle.
Och du ska ta tillbaka den.
Annars kommer deras sting bara att kittla jämfört med mina.
ANKEBORG, 2 DAGAR SENARE
- Ankeborgsposten på telefon, sir. - Vad vill de?
Jag tror de vill veta vad som hände med skatten.
Det angår er inte.
Så fort jag släpper tankarna på skatten börjar pressen pressa mig.
- Den här nyheten muntrar upp dig. - Vilken nyhet?
Du har äntligen blivit inbjuden till balen på Arkeologiska sällskapet.
Jag vill inte träffa de där fossilerna.
Varje år säger jag: "Jag ska hitta Collie Babas skatt."
Och sen kommer jag tillbaka tomhänt.
Men du hade den ett litet tag.
- Måste jag bli påmind? - Förlåt mig.
Jag kan inte arbeta. Jag går hem.
- Vad ska jag göra med din lunch? - Sälj den.
- Här är putsmedlet, Anki. - Tack så mycket.
När jag har putsat min tekanna kan vi ha tebjudning med alla mina dockor.
- Tack för varningen. - Ursäkta mig, frun.
Jag är här för att hämta herr von Anka.
Det här är tydligen ännu en av hans soliga dagar.
- Kära någon då. - Det är bäst att vi leker ute i dag.
- Vad då? - Den skakade.
- Såg ni? - Det var som attan!
Det är ingenting i den.
Vad är det för något? En mexikansk hopplampa?
Under över alla under! Äntligen är jag fri.
- Är det inte en ande? - Det är inte tandfen.
Vilka är ni? Var är Collie Baba? Har Rom fallit än?
Vi gned på lampan. Förlåt om vi gjorde något fel.
Mina nya herrar. Jag är er evigt tacksam.
Äntligen kan jag sträcka på mig.
Min fot har sovit i sex sekler.
Häftigt palats. Får jag se mig omkring?
Svalt skafferi. Var hänger ni kycklingen?
Vänta, låt mig gissa. En mattpiska.
- En äggvisp. - Jag förstår. Bort med er, äckliga ägg.
Vänta! Kom tillbaka!
- Vart tog han vägen? - Ser man på?
Las Vegas är fint. Caesar flyttade dit sitt palats.
- Vad gör du? - Jag läser in mig på 1900-talet.
Läser du hela uppslagsboken?
Från pärm till pärm...
Vad är det här? En baseboll, ett bowlingklot, Askungens balboll?
- Det är en jordglob. - Lägg av.
Är inte jorden platt? Det gick mig förbi.
Han har varit inne i lampan bra länge.
- Jag måste se efter. - Vänta lite.
- Och våra önskningar? - Önskningar?
- Ser jag ut som en födelsedagstårta? - Du kan inte lura oss.
- En genie ska uppfylla ens önskningar. - Tre önskningar för varje herre.
- Förbaskat. Alla minns just det. - Hur går det till?
Håll i lampan och säg "jag önskar..."
- Sen önskar ni er något. - Är det allt?
Jösses, den är användarvänlig också.
Min första önskan är en miljon önskningar.
Skärp dig. Den fungerar aldrig.
En av oss borde önska fred och lycka i hela världen.
- Önskningar var det, inte mirakel. - Vad sägs om ett husdjur?
Det var bättre.
En sak har jag alltid önskat mig.
Jag önskar mig en elefantunge.
- Titta vad du har gjort. - Vad är det som är fel? Hon är söt.
Och stor. De vållar alltid bekymmer. Ju större önskan, desto mer bekymmer.
Han har rätt. När farbror Joakim får se den vill han veta vad som står på.
Det vill alla som ser den, och de kommer att slåss om mig.
Önskningarna kommer att urarta och jag blir begraven i tusen år till.
Jösses, det tänkte jag inte på.
Så var snälla och önska er något smått.
- Det är hushållerskan. - Kvickt, göm elefanten.
Var då?
Jag är redan i knipa.
Det är vi alla.
Elefant! Skär! Skynda dig!
Önska bort elefanten, Knatte.
Jag slösar inte bort en önskan. Gör det själv.
- Aldrig i livet. - Kan någon göra något?
Synd att hon kom med sin dumma önskan.
Vi sticker innan någon får syn på Genie.
Här inne, herr von Anka.
Den är borta.
Är det här en ploj för att få ledigt?
Den var här. Det är sant. En elefant med en stor skär fluga.
Du tror väl att jag är tokig.
Kanske inte.
Jag tror han såg oss.
- Kvickt, in med dig i lampan. - Nej, inte lampan.
En hundgård, ett dårhus eller ett pannkakshus.
- Var som helst utom i lampan. - In här.
Försök inte med "hej". Vad är det för spratt ni spelar fru Matilda?
- Vilka då? Vi? - Spratt?
- Aldrig. - Inte vi.
Så vad är det som pågår?
- Ingenting. - Inte mycket.
Vad var det där?
- Braket i garderoben? - Vi hörde inget.
Tjänare, farfar. Lägg av, samla dig, klipp dig.
- Vem är det där? - Ge...
- Är du ny i trakten? - Jag dyker upp ibland.
Han kom förbi på besök. Över natten.
Över natten? Ska han ligga över?
- Ja, får han det? - Snälla.
Vi ska vara skötsamma gröngölingar.
- Vi ger vårt löfte som gröngölingar. - Samma här.
Nåväl. Men håll er i skinnet. Jag är inte upplagd för bråk.
- Vad mer ska vi önska oss? - Jag vill ha en liten ångbåt.
Det ska bli. Vill du ha den med eller utan hav?
- Det är för mycket. - Ja, något.
Jag vet. Jag önskar mig världens största glasscoupe.
Men inte för stor.
Landa, glasscoupe.
Vi får se upp med vinden.
- Jag är utsvulten. - Det är för att det är sent.
Farbror Joakim vill veta varför vi inte åt middag.
Vi kanske ska ge oss av nu.
Kära någon, ingen skymt av dem än. Ska jag ringa polisen?
Ja, för att tygla mig när de där lymlarna kommer hem.
De får lekförbud i en månad.
Inga videospel, ingen TV och inga fler vänner...
- ...som ligger över. - Vi är tillbaka.
Barn, jag tror er farbror har något att säga er.
Ja, välkomna hem.
Får det lov att vara något? Kakor? Mjölk? Glass?
- Nej tack, vi är ganska mätta. - Och sömniga.
Det är för att det är efter läggdags. Iväg med er, mina småttingar.
God natt.
- Nattinatti. - Sov gott.
Väl rutet, sir.
Så det är så här det känns att vara pojke.
- Det var allt jag önskade. - Hur många önskningar har vi kvar?
- Min sista önskan. Och Ankis. - Då måste de vara riktigt speciella.
Det är han.
- Göm mig. Skynda er. Jaga bort honom. - Det är ju bara en gammal uggla.
- En uggla? - Han kommer hit varje kväll.
Jag trodde det var min elakaste herre, den som Collie Baba stal lampan från.
- Var din herre en fågel? - Han kunde förvandla sig hur som helst.
- Han är en ond trollkarl. - Men han kan inte leva än.
- Han skulle vara urgammal. - Till och med äldre än farbror Joakim.
Men hans första önskan var evigt liv.
En bra önskare.
En dålig önskare. Ni skulle bara veta. Han tvingade mig till de uslaste saker.
- Som vad då? - Har ni hört talas om Atlantis?
Det var allas favoritställe tills Merlock inte kunde boka in sig.
Då sjönk det.
Och det arma Pompeji.
Vesuvius skulle aldrig ha fått spader om inte Merlock hade snutit sig.
Men varför oroar du dig? Han har förbrukat sina önskningar.
Merlocks önskningar kan aldrig ta slut, för han har en magisk talisman.
Den ger honom all hans makt.
När han sätter den på lampan kan hans önskningar aldrig ta slut.
Förstår ni varför jag är nervös?
- Kanske vi kan önska oss talismanen. - Den önskan kan jag inte uppfylla.
Ni måste stjäla den från honom själva. Lycka till.
Oroa dig inte för den där elake herren nu.
Han vet inte att du är med oss. Och så kommer det att förbli.
Du kan sätta ner mig var som helst här i närheten. Men inte där.
Det kommer att ge mig ett elakt sår.
Är du säker på att Joakim bor här?
Den här gången är jag säker, tror jag.
Då börjar vi leta.
Men jag är ingen populär figur i det huset.
- Om Joakim hittar mig dödar han mig. - Du kan stanna här om du vill.
Jag ska försöka komma ihåg dig när det är dags för en belöning.
Där är rånaren. Fånga honom!
Hoppla!
Ner med dig. Hoppsansa!
- Mot kristallkronan! - Dags för tebjudningen.
- Inte nu. - Vi är mitt i ett gripande.
Jag vet vem som vill leka med mig.
Kom igen, Genie. De vet inte hur mycket kul de går miste om.
Jag sa ju att jag inte ska gå på balen.
Men sir, jag har vidtalat Sigge McKvack att flyga er till evenemanget.
Ställ in flygningen. Det räddar både mitt anseende och mitt liv.
- Det är jättekul att leka tebjudning. - Jag vet, jag har läst allt om det.
Får jag klä ut mig till indian och slänga teet överbord?
Nej, dummer. Inte som i Boston.
Jag hatar råttor!
Först häller man upp teet,
sen tar man små smuttar och talar med sina gäster.
Åh, vilken snygg klänning.
Lägg av. Inga krigsmålningar eller tomahawker?
Bara du och jag och mina vänner.
Kallar du dem partydjur? De är ju livlösa.
Du har just gett mig världens bästa idé.
Jag vet hur alla mina vänner kan ha kul på partyt.
Jag menade inte så. Ju färre desto roligare.
Du och jag och en kanna te.
Det här blir kul. Jag önskar att alla mina leksaker levde.
Det är roligt att träffa er alla.
Kakor, någon?
- Rena frosseriet. - Sköt er, leksaker.
Är det något jag hatar mer än elefanter i huset, så är det råttor.
Kom till matte, råttsingen.
Det här är inte ett hem. Det är ett zoo.
Önska tillbaka dem, tack.
- Nej, det var min sista önskan. - Jag önskar att du inte hade sagt det.
Kära någon, Sigge McKvack svarar inte.
Han måste vara på väg. Ska ni inte åka, sir?
Åter till arbetet. Sigge kan ta dig till balen.
Sen när har en hatt en egen vilja?
Där fick jag dig!
Se upp! Huvudet, sir.
Herre.
Stackars lilla nos.
Vad är det som pågår?
- Vad har du gjort nu? - Förlåt mig. Se till att hejda dem.
- Men jag har bara en önskan kvar. - Vad är det som händer här, pojkar?
- Nå? - Det verkar som om spelet är över.
Kom igen, Tjatte.
Jag önskar att allt var som vanligt igen.
Vid min säckpipa! Han är en genie.
Vet hans mamma om det här?
- Vi tänkte berätta allt, farbror. - Någon gång.
- Var kom han ifrån? - Minns du min tekanna?
Milda makter! Genien i den magiska lampan.
Vilka förmögenheter jag kunde äga. Jag kunde ha världens största diamant.
Nej, världens största diamantgruva.
Nej, alla diamantgruvor. Nej, hela gruvindustrin!
Det här måste tänkas över noggrant.
Helikoptern väntar på er, sir. Eller kanske snarare på mig.
Skojar du? Jag missar inte festen för alla scones i Skottland.
- Men skatten... - Just det, skatten.
Den enda önskan jag inte tvekar om.
Jag önskar mig Collie Babas skatt.
Den rika belöningen är min igen.
Vänta bara tills de gamla fossilerna i sällskapet får höra den här nyheten.
In i lampan, Genie. Du följer med mig.
- Inte lampan. Visa medlidande. - Kan han inte bli kvar hos oss?
Jag släpper inte den här guldgruvan ur sikte.
- Men han är vår vän. - Struntprat. En genie är ingen person.
En genie är en... sak.
- In med dig. - Hej då, kompisar.
Det var kul så länge det varade.
Ta inte med honom.
- Du kan bara inte. - Låt honom stanna, snälla du.
Stackars herre. Det får väl gå.
- Var är lampan? - Joakim har den.
Musik, mat, guacamole.
Det är fest. Jag måste bugga. Jag måste komma ut ur lampan.
- Släpp ut mig. - Kan du inte hålla mun?
Om du släpper ut mig blir jag tyst som en mus och lika liten.
Kör till.
Titta där. Ett par ungkarlar som är i stan.
Försök igen. Du kan titta på festen härifrån.
- Annars åker du in i lampan. - Men tänk om jag vinner på biljetten?
Allt det här flaxandet.
- Vi kan ta bussen tillbaka. - Håll mun.
Du går in bakvägen medan jag går in på framsidan.
Om Joakim kommer förbi dig flår jag dig.
Här är läsken, sir.
Genie, bord för en.
Jag måste varna herr von Anka.
Mina damer och herrar, får jag be om er uppmärksamhet?
Vi har ett viktigt tillkännagivande i kväll.
Jag presenterar omgående Joakim von Anka.
Jag måste hejda honom.
Det här har jag velat säga i 40 år.
Jag har glädjen att meddela
att jag har återbördat till Ankeborg
den legendariska och beryktade skatten efter...
Det är Merlock, min förre herre.
Den där svekfulle olycksanden.
Han är för stark. Han kan förgöra dig.
Jag ska rädda dig.
Iväg.
Följ mig.
- Skynda dig. - Du är en dårfink.
- Vad gör du? - Du måste önska oss ut härifrån.
Nej, önskningarna är värda en förmögenhet.
Vilket är dig kärast - rikedom eller ditt liv?
Tja...
Frågan är inte direkt knepig.
- Har han en björn? - Han är en björn.
Du kan väl önska bort oss, snälla.
Vi viker inte.
Jag har ett knep som kan rädda oss, hoppas jag.
Nu stiger vi.
De tycks ha slunkit ut ur buren.
Det var inte mitt fel. De kom inte förbi Dijon.
Men det var inte ditt fel heller.
Leta vidare medan jag letar utanför. De kommer inte undan.
Som du önskar, herre. Det ska bli.
Jag hör inget. De har nog gett sig av.
Var är vi?
- Knappast på Ritz. - Inte i lampan?
Ursäkta lukten. Man vänjer sig efter några sekler.
- Kan du maka på armbågen? - Se till att få ut mig!
Måste du skrika åt mig hela tiden?
Utan dig hade jag sluppit den här röran.
Nu har jag en massa galna djur i hälarna.
Just det, klandra genien.
- Jag räddade bara ditt liv. - Förlåt mig.
Jag rår inte för att Merlock jagar mig. Jag bad aldrig att bli populär.
Jag vill bara ha ett eget liv, som dina brorsöner.
Med egen cykel, en trave serietidningar och en kälke.
Kanske skidutrustning, en CD-spelare och ett videosystem.
Okej då.
Det är Merlock. Göm mig.
Jag tar med dig till valvet. Det är det enda säkra stället.
- In med dig. - Men du såg vilket kyffe det var.
Tyvärr, festen är över.
Just när vi började bli kompisar.
Är allt som det ska? Vad händer?
Kom ut, kom ut, vem du än är.
Vänta tills Merlock får se det här. Han blir så tacksam.
Jag kan se mitt berg av pengar nu.
Men vänta. Varför ge honom lampan?
För att han åtrår den så starkt.
Men med lampan blir du det högsta hönset,
den mäktigaste personen i världen.
Åh, store herre.
Herre?
Herr Dijon?
Jag gillar det. Väldigt mycket.
Se till att få ut mig härifrån.
- Tråkig fest? - Lyft. Nu.
Försök inte landa. Jag har inte tid med fler katastrofer.
- God morgon. - Vad är det som pågår?
På min genies inrådan har jag beslutat att söka mig min rikedom.
Jag trodde aldrig att han skulle önska sig din rikedom.
Lampan?
- Sås? - Det stämmer.
Jag får bytet, du får på plytet.
Ni kan inte göra så här. Sätt ner mig.
Jag är er chef, inte han.
Kör in honom till stan.
Ni kan glömma det här årets julbonus.
Vems namn tror ni står på den här byggnaden?
Dijon? Så det är verkligen hans.
Utplånad av en önskan. Om jag någonsin får tillbaka mina pengar
lovar jag att aldrig mer önska något för egen räkning.
Du har besök.
Pojkar. Anki.
Det var roligt att ses igen, sir.
Det är så ledsamt.
Så ja. Jag vet.
- Vi skramlade till borgen. - Vi tömde till och med våra spargrisar.
Oroa er inte. Jag betalar igen med kontanter på residenset.
- Residenset? - Han vet inte om det.
Vet vad då?
Jag är så ledsen.
Dijon har allt - residenset, fabrikerna.
Till och med din frimärkssamling.
Vårt vackra hem.
Så ja, så ja. Jag vet, frun.
Först min pengabinge, och nu det här.
Vi har i alla fall varandra. Tänk på stackars Genie.
Om man bara kunde smyga sig in och ta tillbaka lampan.
Men där finns så många larm.
Hundratals. Och 14 657 sätt att utlösa dem på.
Och du känner till vartenda ett av dem, va?
Och hur man stänger av dem?
Kom med mig. Vi ska planera en fullskalig invasion.
Delikatissimo.
Allt doftar mer delikatissimo när man är rik.
- Även jag. - Borde vi inte spana efter fåglar?
Oroa dig inte för Merlock.
Han vågar aldrig utmana den store och mäktige Dijon.
Och jag tror inte han vet något ännu.
Jag har huset på kurs klockan 12, med en mån på 10 minuter.
Är det bra så?
Så där ja, pojkar. Operation Sno lampan tar snart sin början.
Uppfattat. Klart slut.
Ser du någon närma sig, officer Matilda?
- Jag tror inte det. - Önska oss lycka till då.
M... Y... N... T.
Gå bara på de vita plattorna.
- Jag är på taket. - Och vi är på insidan.
Bra. Nu behöver ni bara bryta er in i säkerhetsrummet.
Ingen fara. Vi är nästan där.
Det är lätt för dig att säga.
Fortsätt. Kommer inte du igenom, så gör ingen det.
Så ska det gå till!
Där är larmpanelen.
Jag har farbror Joakims anvisningar om hur man inte blir träffad.
Två steg mot mitten.
Ett steg åt höger, tre steg framåt,
och fem steg...
Du måste ta dig tillbaka hit.
Tur att du hade ditt hårnät.
- Vad ska vi göra nu? - Vara klara i kulan.
Kulor.
Du behöver inte oroa dig för larmen, farbror.
Bra jobbat. Jag är på väg in.
Jag har bestämt vad som ska bli min första handling som en rik man.
Jag undrar vilket land jag ska besöka först.
Är det inte riskabelt? Merlock kan vara i faggorna.
Ingen fara. Jag tar med mig en hel armé av livvakter.
Den som sa att pengar inte underlättar
måste ha en hjärna som en kikärta.
Ge hit den, din lumpna...
Snälla Merlock, inga önskningar. Jag orkar inte.
Lugna ner dig. Allt kommer att bli som förr igen.
Kom igen. Vi måste hjälpa till.
Min talisman ger mig ett obegränsat antal önskningar.
- Vart ska du ta vägen? - Jag slinker ut.
Du och Genie har mycket att tala om.
Jag trodde att ni ville vara ensamma ett tag.
- Det vill jag. - Genie.
Förvandla det här osolidariska svinet till något passande.
Just det, precis som förr.
Och nu önskar jag att du förvandlar den här simpla boningen
till en fästning som är värdig den nye ägaren.
Minns du vårt praktfulla hem från förr?
Gökhuset.
Mina pengar.
- Kom igen! - Vänta på mig.
Milda makter!
Förlåt mig.
Och nu, Genie, vill jag vända hemåt i mitt nya hem.
Slutar du aldrig?
Det här händer bara inte.
Din galning. Ge mig tillbaka huset innan jag kör lampan i halsen på dig.
Ett uselt drag.
Hotar du mig?
Snälla du. Han har haft en jobbig dag.
Ett varmt bad och ett glas varm mjölk...
Håll mun. Jag önskar att du slänger ut honom ur mitt hus.
- Det kan jag inte. - Gör det.
Jag har inget val.
Jag förstår.
- Bra skjutet. - Fånga den.
Jag kommer tillbaka.
Skrattar du åt mig? Jag ska visa dig.
Ge hit den.
Min talisman!
Den här gången måste du önska dig något.
Jag önskar att jag, min familj och mitt hus var tillbaka i Ankeborg.
Och det nu.
Bra önskat.
Ankeborg har aldrig varit så vackert.
Men det slår inte min utsikt, pojkar.
Har det någonsin sett mer himmelskt ut?
Och du har fortfarande lampan.
Och en sista önskan kvar.
Du tycks redan känna till den.
Jag tänker stoppa allt trolleri.
Om jag så måste önska att lampan begravs i jordens medelpunkt.
- Vad då? - Det går inte.
Då är Genie borta för alltid.
Överreagerar vi inte?
Vi kan gömma honom i valvet.
Vi klär ut honom till pojke och har honom på rummet.
Precis som förr.
Genie, var redo för min sista önskan.
Och din också.
Vad menar du?
Jag önskar att genien förvandlas till en riktig pojke.
Jag är en pojke.
Jag är en riktig pojke.
Nu kan jag göra allt det som riktiga pojkar gör.
Springa över ängar, kasta boll, rulla runt.
Vänta lite. Det gör en hund.
Vad händer med lampan?
Utan anden vittrar den sönder.
Hur ska jag kunna tacka dig, herre?
Jag är inte din herre längre.
Det är riktigt. Får jag kalla dig farbror Joakim?
Du är en fin pojke. Men utmana inte ödet.
Så vad vill du göra på din första dag som pojke?
Låt mig säga så här...
ni kan aldrig få fast mig.
Jag ska få fast dig!
Följer du med?
Fortsätt du.
Vi kvadriljonärer har kul på vårt eget sätt.
- Du! - Herr von Anka.
Vad roligt vi har haft. Jag skulle just ge mig av. Adjö då.
- Men det är bara lite växel. - Jag ska växla om ditt nylle, din tjuv!
Hejda de där brallorna, någon.